En, to, tre. Banke, banke på!
Víctor, løb! Fanget.
Børnehjemmet Herrens Hyrde. Hallo?
Alt er parat.
Hun er ude at lege og ved ikke noget endnu.
Laura bliver glad for sit nye hjem. Stol på det.
Vi ses senere.
Dine venner kommer til at savne dig, Laura.
Fanget!
BØRNEHJEMMET
Mor!
Jeg ser til ham. Det er min tur.
- Mor! - Jeg kommer nu.
Simón...
De er derude. Lyt.
Nu skal du sove.
Simón, lille skat.
Nå ja, Watson og Pepe har leget, og nu kan de ikke komme ind, vel?
Kom så ind.
Du er for gammel til det her.
Var du aldrig bange, da du boede her som barn?
Nej, for vi var så mange, og fyrtårnet lyste alting op.
- Fyrtårnet? - Det er der endnu, men dur ikke.
- I morgen ser du det på stranden. - Hvorfor dur det ikke?
Kan du holde på en hemmelighed?
Det dur faktisk, men lyset er usynligt og beskytter os.
- Usynligt lys? - Se her.
Kig ud ad vinduet.
Sid helt stille.
Kan du se det?
Så du det?
De børn, der skal bo her, hvorfor kan de ikke være derhjemme?
Det er særlige børn, der har brug for at blive passet rigtig godt på.
De kan ikke tage hjem hver dag. Det er for langt. Forstår du det?
Må jeg sove inde hos jer i nat?
Du er en værre én.
Far, tager du ikke med på stranden?
- Tager Watson og Pepe ikke med? - Nej, de har ikke lukket et øje i nat.
Du er en røver. Du ser kun vennerne, når det passer dig.
Så, min ven, tag din pille.
"S" står for Simón.
Hent din taske. Far møder os på stranden senere.
En af os burde tale med Simón om hans usynlige venner.
Det er helt normalt. Han er ensom og keder sig.
Når de andre børn kommer, glemmer han de usynlige.
Det bliver godt. Vi skal nok få skabt et dejligt hjem.
Jeg er glad for, at vi er her sammen.
Sørøver.
Grotte.
0g fyrtårn.
Der var engang en meget, meget ond sørøver -
- der skjulte sine skatte i en grotte nær et fyrtårn.
- Hvilke skatte? - Røvede skatte.
- Det var ikke let at komme ind. - Hvordan gjorde de så?
De skulle placere en sten i et hul i klippen...
Hej...
Simón!
Simón, kom nu!
Simón!
Hvad hedder du?
Jeg hedder Simón. Vil du lege?
Hvorfor kan du ikke lege?
Du kan komme og lege hjemme hos mig senere.
- Simón. Hvad laver du? - Vi leger.
- Watson og Pepe er jo ikke med. - Det er en anden dreng.
Han burde ikke lege her. Det er farligt. Kom, vi går.
Må han komme med hjem og lege?
- Hvorfor kaster du muslingeskaller? - Så min ven kan finde vej.
- Han kommer og leger. - Han har fået en ny ven.
En mere? Vi har snart ikke plads i huset til alle de børn.
- Hej. - Goddag.
Undskyld, jeg kommer uanmeldt, men jeg havde ikke et telefonnummer.
Jeg hedder Benigna Escobedo. Jeg er socialarbejder.
Jeg beklager, at turen har været spildt, men der er ikke samtaler i dag.
Samtale? Nej, jeg er kommet på grund af Simón.
Sikke en stue. Det er et vidunderligt hus.
Hvordan fandt De det?
Jeg voksede op her. Det var et børnehjem.
Nu opretter vi et hjem.
- Hjem? - For børn med særlige behov.
De får brug for mange mennesker til det hele.
Nej, sådan bliver det ikke. Vi vil nøjes med fem eller seks børn.
Flere ville gøre det meget vanskeligt.
- Hvad er der med Simón? - Ja, nu skal vi se.
Jeg modtog hans sagsmappe i går. Så jeg syntes, jeg ville besøge Dem.
Ifald De har brug hjælp. Skal der laves meget i huset?
Undskyld, men jeg forstår ikke helt, hvorfor De er kommet.
- Det er jo gamle oplysninger. - Ja, men jeg fik dem tilsendt.
Der findes nye alternative behandlinger.
Det kræver en ansøgning. Måske vil det interessere Dem.
Min mand er læge. Vi kender til de nye behandlinger for Simóns sygdom.
Jeg må bede Dem om at gå.
Simón ved, hverken at han er adopteret eller syg.
Jeg foretrækker at diskutere det, når min mand er hjemme.
Ny adresse
Hivpositiv
Carlos...
Jeg skal nok. Det er min tur.
Hvem er det?
Hvad laver De her?
- Carlos! - Hvad er der?
Har du tænkt dig at smadre den gamle kone?
Sov hos Simón i nat.
Hvis hun dukker op igen, ringer vi efter politiet.
Må jeg vågne nu?
Må jeg vågne?
Simón, du er jo allerede vågen. Du må godt stå op.
Bliver Wendy gammel og dør?
Wendy bliver gammel, men Peter Pan tager sin datter med til Ønskeøen.
Hvorfor tager Wendy ikke med? Hvis Peter Pan kom efter mig -
- ville du så tage med?
Nej. Jeg er for gammel til Ønskeøen.
- Hvor gammel er du? - 37.
Hvor gammel er du, når du dør?
Det var da et underligt spørgsmål. Jeg dør først, når du er meget ældre.
Jeg bliver ikke ældre. Jeg bliver ikke stor.
- Ligesom Peter Pan? - Ligesom mine nye venner.
- Har du flere end en? - Seks.
- De vil heller ikke være voksne? - De kan ikke.
- Hvad holder de i hænderne? - Det er skatte til at lege med.
- Leger de usynlige venner sammen? - Selvfølgelig.
De stjæler din skat. Noget, du elsker højt, og så skal du finde det.
- Legen er at finde det, de har taget? - Ja, ved at følge sporene.
Hvis man finder det, får man et ønske opfyldt.
Hold da op. Har du en skat?
Jetonerne. En gammel mand lod dem ligge i parken.
Jeg tror, de er af guld og meget kostbare. Vil du se dem?
Du må ikke kigge endnu.
- Hvor har du det fra? - Jeg har fundet det.
- Hvad er det? - Det er fra min første is.
Dengang jeg fik fjernet mandlerne.
Jetonerne.
Det er ikke jetoner. Det er dine mælketænder. Hvor har du dem fra?
Fatter du det ikke? De er det første spor. De har taget jetonerne.
Skal vi lege skattejagt?
Legen er allerede i gang. Husk, hvor mine mælketænder lå.
Hvis jeg finder min skat, får jeg et ønske opfyldt.
Sand. Hvor finder man sand?
Du har arrangeret det her, ikke?
- På stranden? - Nej, her i huset.
Hvad er det her?
Syæsken!
Simón, vent!
Løb!
Der ringer en klokke. Det er nøglen fra køkkenet.
- Min skat. - Det er fars ting...
- Læg det tilbage. - Mit ønske!
Det er fars og mine ting. Du må ikke gemme ting der.
Det var ikke mig, men dem.
- Lyv ikke for mig. - Jeg lyver ikke.
Du lyver. Du sagde, at du var min mor, og du er ikke min mor!
- Hvad? - Du er ikke min mor.
- Hvem siger det? - Min ven sagde det.
- Hvilken ven? - Tómas sagde, jeg var ligesom dem.
Jeg har ingen mor og far. Jeg skal dø.
Du er ikke min mor. Du er en løgner!
Vi ville vente, indtil du blev ældre, før vi fortalte dig visse ting.
Hvad vil du gerne vide?
Er det også løgn, det med julemanden?
Simón, du hørte mor tale med den dame, så kuverten -
- og opfandt legen, fordi du var bange for at spørge om det.
Hvad sker der, hvis jeg ikke tager dem?
Der sker ikke noget.
Hvor længe går der, hvis jeg ikke tager dem, før jeg dør?
Mange dage. Hele uger, ikke?
Du skal ikke være bange. Vi passer på dig. Du bliver hverken syg eller dør.
0kay?
De elsker mig ikke. Løgn. Løgn...
Kom nedenunder.
Simón.
De første børn er her. Kom nu.
Ikke endnu. Jeg skal vise dig noget.
- Hvad? - Tómas' lille hus.
- Ikke nu. Vis mig det i morgen. - Nej.
- Ikke nu, Simón. - Jo, nu!
- Kom omgående nedenunder. - Nej!
Kom dog og se Tómas' lille hus!
Hvis du ikke vil gå nedenunder, så lad være. Ingen tvinger dig.
VELK0MMEN
Simón!
Simón...
Skat!
Simón.
Simón, min dreng...
Carlos!
Hvad er der?
Skat!
Simón!
Simón, min skat!
Laura!
- Nej! - Tidevandet er på vej ind.
- Han er derovre, Carlos! - Der er ingen!
- Vi kan ikke blive her. - Han er der, Carlos!
Carlos har talt med politiet, der også gerne vil tale med Dem -
- hvis De føler Dem i stand til det.
Hvordan går det?
Han er ikke i grotten.
Men jeg så nogen, Carlos.
De må have forestillet Dem det i al forvirringen.
Jeg kan forsikre Dem om, at Deres søn ikke var der.
Jeg hedder Pilar.
Jeg ved, det er hårdt, men De skal vide -
- at vi gør alt, hvad der står i vores magt for at finde Deres søn.
Pilar er psykolog og arbejder for politiet.
De gør alt for at finde Simón.
Jeg har nogle få spørgsmål.
Deres mand har fortalt mig om adoptionen -
- og Deres søns sygdom.
Fordi han er adopteret, er der muligheder, vi ikke kan udelukke.
Hvilke?
At han er blevet kidnappet af nogen i sin biologiske familie.
De så en kvinde, der luskede rundt forleden nat.
Benigna Escobedo. En socialarbejder, der for nylig kom på besøg.
Vi har ikke fundet en socialarbejder af det navn.
Kan De beskrive hende?
Hun var omkring 70 år med hvidt hår -
- lyse øjne og briller med meget tykke glas.
Vi skal nok finde den kvinde. Stol på det.
Hvem vil overlade deres børn til mig efter det her?
Hør her. Tag min bedstemors Sankt Anton-amulet på.
Den bringer held.
- Du tror jo ikke på den slags. - Præcis, men du gør.
Den er kun til låns.
Når Simón kommer tilbage, får jeg den igen.
Carlos!
Simón Sánchez' forældre er ved at miste håbet.
I går var det seks måneder siden, at den 7-årige forsvandt fra sit hjem.
Situationen er dramatisk -
- fordi Simón er syg og har brug for medicin hver dag.
Min søn forsvandt for seks måneder siden. Han hedder Simón.
Vi har sat plakater op overalt, som De nok har set.
Vi har prøvet alt.
Men der er ikke ét spor, ikke det mindste...
Min søn havde usynlige venner.
Vi tillagde det ikke større betydning.
Jeg har på fornemmelsen, at de er i huset.
Jeg så min datter.
Et år efter hendes død.
Det var om natten. Vi lå og sov.
Jeg vågnede, og uden at vide hvorfor gik jeg ind i hendes værelse...
0g der var hun.
Smilende og rolig.
Det var hendes måde at sige:
"Jeg har det godt og er i sikkerhed."
"Sørg ikke mere over mig."
Det er ikke usædvanligt at føle -
- en elsket persons tilstedeværelse efter personens død.
Alle os her i sorggruppen har haft tilsvarende oplevelser.
De forstår mig ikke.
Min søn er ikke død.
Hans venner har ført ham væk. Jeg så en af dem. Han var i huset.
Jeg vil gå til verdens ende for at finde min søn.
Jeg er ikke skør. Tro mig.
Jeg ved, hvad jeg siger.
Det er hende. Den kvinde, der var i huset.
Benigna...
Simón!
I Benignas hus fandt vi nogle fotografier og gamle 8-mm-film.
Jeg vil gerne have, at De kigger på dem.
Kender De nogen på billedet?
Det er Antonia, forstanderen. Det er børnehjemsbørn. Mine venner.
Hende her ville helst kaldes Martín.
Rita, Víctor... Jeg tror, ham her hed Guillermo.
Det er Alicia. Hun var blind. 0g det er mig.
Benigna?
Kvinden, der besøgte Dem, arbejdede på børnehjemmet.
- Nej. Jeg ville have husket hende. - Hun var der ikke så længe.
Hun havde en søn. Tómas.
Barnet havde en medfødt deformitet -
- så hun holdt ham isoleret fra andre. Ingen kendte til ham.
Landsbyen fik et chok, da hans lig blev fundet.
Hvad skete der?
Noget tyder på, at han forsvandt, mens han legede.
BARNELIG FUNDET PÅ STRAND
Kort efter Deres adoption.
Et af børnene tilstod senere, at de ville lave sjov med ham.
De tog Tómas med ind i grotten.
De hev sækken af ham for at se, om han turde gå ud uden.
Han kom aldrig ud. Han druknede. De fandt liget, da der blev ebbe.
Børnene blev aldrig anklaget for det. De legede jo bare.
Den dreng var i mit hjem.
Vi har spurgt alle ved åbningsfesten.
Ingen synes at have set et barn med en sæk over hovedet.
Jeg sover ikke længere igennem en hel nat.
Tankerne kører rundt i hovedet.
Husker du, hvad vi kaldte Simón i begyndelsen? "To små kilo".
"Mine to små ekstra kilo," sagde du. Hans vægt.
Lægerne sagde, at det var meget lidt.
Men det var rigeligt til os to.
Vi var dog klar over -
- at chancen for, at han blev normal, var minimal.
Men da vi lærte ham at kende...
Da vi så hans smil for første gang -
- og hans klare øjne...
Simón gjorde os stærke, Carlos.
Sammen er vi stærke.
Sammen.
Tilgiv mig, hvis jeg fortvivler, men det er hårdt.
Carlos, der er nogen på badeværelset.
- Hvad er der? - Der har ligget nogen i sengen.
- Føl selv. Den er varm. - Selvfølgelig, jeg er lige stået op.
Nogen har ligget i sengen. Jeg er sikker.
Det er det, Jung mener, når han siger -
- at det er i det ubevidste, at de levende sameksisterer med de døde.
På tysk er der et andet navn for "dødens budbringer".
"Doppelgänger". Det er et væsen, der tager skikkelse af en selv.
Ens dobbeltgænger.
Har man set ham i øjnene, eller nogle af de andre, som jeg har vist her -
- betyder det uden skygge af tvivl -
- at man har fået et pas til den anden verden.
Hvor længe har han været forsvundet?
Ni måneder.
Der sker underlige ting i huset, der har forbindelse med hans forsvinden.
- Hvor kan jeg få hjælp? - Det er ikke så let.
Eksorcister finder man jo ikke på De Gule Sider.
Det er fra den dreng, der tog min søn.
Politiet siger, at han har været død i mere end 30 år.
Nogen har min søn. Jeg ved ikke hvorfor, men jeg vil ikke være passiv.
Der er en person inden for det område, som jeg har tiltro til.
Det er jo bare min personlige mening.
Vil De give et medium lov til at besøge Deres hjem?
Det her var ikke børnenes sovesal, vel?
Nej, sovesalen lå derhenne.
Så kan vi begynde her.
- Enrique. - Fint. Giv mig en time.
Jeg vil have noget gammelt fra huset.
Noget med relation til dets historie. 0g også gerne noget tøj fra dengang.
Vi er ikke alene.
Der er politiets psykolog, Pilar -
- der meget gerne vil overvære sessionen -
- hvis det er i orden.
Fint. Fedt med politiet.
Hvad skal hun bruge dukken til?
For at komme i trance.
Tøjet og tingene hjælper hende, og sådan begynder tilbagegangen.
Den åndelige genkaldelse.
Fortid, nutid og fremtid ophæves og krydses. Som at rejse i tiden.
Det lyder som hekseri, men frygt ikke den parallelle sanseevne.
Hvis der er noget, vil Aurora se det.
Forhåbentlig ser vi det alle sammen.
Vi er klar, Enrique.
Alt er klar, værsgo.
- Aurora, kan du høre mig? - Tydeligt.
Lad os begynde.
Alt omkring dig begynder at forsvinde.
Mørket lægger sig i en cirkel omkring dig.
Cirklen bliver mindre og mindre.
Alt forsvinder. Vi er her ikke længere.
Nu er du alene i mørket.
Mørket begynder at forsvinde.
Jeg begynder nedtællingen fra ti -
- og når jeg er færdig, kan du bevæge dig, hvorhen du vil -
- og også se alle, der gemmer sig her i huset.
Ti...
Ni...
0tte...
Syv...
Seks...
Fem...
Fire...
Tre...
To...
En...
Åbn øjnene.
Her er koldt.
Vinduet står åbent.
Aurora, se dig omkring.
Er der andre i værelset?
Jeg kan høre nogen.
Jeg kan høre...
Jeg kan høre noget.
Lyden kommer og går.
Nu er der ikke noget.
Jeg tror, at de er forsvundet.
Jeg kan høre noget.
...helt alene.
Børn...
Jeg er sikker på, at det er børn.
For enden af gangen. Jeg tror, at det er børn.
Jeg kan ikke få den op. Den er låst.
Men der er nogen.
Hvorfor græder du?
- Vi er syge. - Hvem er syge?
Jeg vil ikke gøre jer ondt.
Åbn døren. Vær ikke bange.
Åbn døren.
Du skal åbne døren!
Hvad har de dog gjort ved jer?
Hvad har de dog gjort?
Aurora, du må fortælle, hvad du ser.
Fem børn.
De er meget syge. De græder.
Hvad er der sket?
De er døende. Hvem ville dog forgifte jer?
De vil slå os ihjel!
- Er min søn der? - Aurora, er Simón hos dig?
Er Simón her?
Aurora, kan du høre mig? Vi må finde hende.
Aurora, bliv stående midt i rummet. Jeg tæller fra ti.
Ti... Ni...
0tte... Syv...
Seks... Fem...
Fire... Tre...
To... En...
Jeg var her i huset, men alt var helt anderledes.
Sengene, legetøjet, indretningen, alt var meget ældre.
Skæret fra fyrtårnet lyste ind ad vinduerne.
0g du så slet ikke Simón?
Det var meget mørk. Jeg kunne ikke genkende nogen.
- Men børnene var der. - Så De så børnene, ikke sandt?
- Ja. - Så der er spøgelser her i huset?
Hvad er et spøgelse?
Der er noget her, og vi så det alle sammen.
Når der sker frygtelige ting, så efterlader det nogle gange et spor.
Et åbent sår, der binder en knude mellem to tider.
Det er som et ekko, der gentages om og om igen i håb om at blive hørt.
Som et ar... Åh, undskyld.
Som et ar efter et slag -
- der higer efter kærtegn, som kan dulme smerten.
Laura...
Vi, der befinder os tæt på døden -
- er mere modtagelige for de budskaber.
Siger du, at min søn kunne se de børn?
Fordi...
Nu er det nok. Vær så venlig at fjerne jeres ting og gå.
- Vi kan da ikke behandle dem sådan. - Det er jo en farce. Et cirkusnummer.
Det tror jeg ikke. Hvorfor skulle de gøre det? De har jo haft ret.
- De har ikke bedt om penge. - Endnu.
Hvad skal jeg gøre? Hvad synes De?
Politiet har ikke ét spor, der kan føre til min søn. Levende eller død.
Skal jeg sidde og se til? Hvorfor ikke spørge de folk?
- Laura, hold op. - Lad mig være!
Pilar, hvor mange sager har De haft her i landsbyen magen til min søns?
Find en anden hobby. Jeg har ikke inviteret Dem til at komme her.
- Hvad skal jeg gøre? - Kæreste, De er en god mor.
Lidelserne vil give Dem styrke og vejlede Dem.
Kun De selv ved, hvor langt De er i stand til at gå for at finde Deres søn.
- Hvad jeg skal gøre? - De lytter, men hører ikke efter.
Man behøver ikke at se for at tro, men man må tro for at se.
Tro, og De vil se.
Hvad laver du?
Vi kan ikke blive boende.
Vi må tage væk. I hvert fald for en tid.
Børnene er her. Aurora så dem. Jeg kan ikke tage væk. Du hørte dem.
Ham Enrique kunne have fusket med lyden.
- Hvad hvis det er bedrageri? - Det er Pilars videnskabelige teori.
- Pilar prøver på at beskytte os. - Mod hvad?
Mod folk som dem i aften, der vil forpeste vores liv. Mod den slags.
- De vil jo bare hjælpe. - Hjælpe?
Hørte du ikke, hvad de sagde? Ville de bringe Simón tilbage?
Nej, de ville bare i kontakt med de døde, Laura.
Hvis Simón lever, kan jeg ikke se, hvordan de kan hjælpe os.
Hvis ikke, kan de heller ikke gøre noget.
Jeg kan ikke holde til mere af det her. Lad os komme væk, Laura.
Bed mig ikke om at give op. Hverken du eller Pilar.
Vi kan overleve det her. Mange mister et barn og overlever.
Jeg vil bare have Simón tilbage. Hvis du vil videre, kan jeg ikke stoppe dig.
Jeg vil bare se ham igen. Det er det eneste, jeg vil.
Hvor er I?
Jeg er ikke bange.
Vil I lege?
Leger I med mig?
Benigna...
Lad det ikke være Simón.
- Der er fem, ikke? - Jo.
Alle mine venner. Martín, Rita, Alicia, Guillermo, Víctor.
Benigna slog dem ihjel.
Hun gik ind i skuret for at fjerne ligene.
Jeg har regnet det ud. Børnenes leg kostede Tómas livet -
- og nu leger de med Simón og mig. Forstår du?
Simón er i fare, og jeg ved ikke længere, hvordan man leger...
- Du har selv opdigtet den historie. - Jeg så det selv.
0g hvem har lagt alle de spor?
- Simón opfandt den leg. - Hvem?
Ud med det. Hvem?
Jeg har pakket. Jeg synes ikke, vi skal blive her.
- Jeg kan ikke tage væk endnu. - Jeg kan ikke bo her.
- Du kan ikke blive her alene. - Jeg kan ikke bare rejse.
Der er for mange minder her. Jeg må først tage afsked.
To dage. Alene.
Det er nødvendigt.
Sig nu ja...
Herre velsign os og de gaver, vi skal modtage.
Tak for at lade os mødes her endnu en gang -
- og for at lade os være sammen.
Hvad vil I have, jeg skal gøre?
Hvad skal jeg gøre? Hvad?
Jeg har ikke tid nok...
Vil I bare lege? Det er det, I vil, ikke?
Lad os lave en aftale. Jeg leger med jer, og I fortæller mig, hvor Simón er.
Er det en aftale? Er det?
En, to, tre. Banke, banke på...
En, to, tre. Banke, banke på.
En, to, tre...
Vent, vent!
Jeg gør jer ikke noget. Jeg vil bare finde Simón.
Simón?
Hvorfor græder du?
Min skat!
Har du det godt? Du er iskold.
Tænk ikke på noget.
Vær ikke bange. Jeg skal nok få dig ud.
- Bliv og leg med os. - Nej, vi kan ikke blive og lege.
Hør nu efter, Simón.
Forestil dig, at det kun er os to, der er her, okay?
Tænk på tiden, før vi kom hertil.
Kan du huske den? Tænk kun på det. 0kay?
Tænk kun på det.
Tænk på far og på næste jul -
- og på alle de ting, vi skal gøre sammen.
Så mange ting, min skat. Luk øjnene tæt i.
Helt tæt i.
Tænk på, hvad du gerne vil være, når du bliver stor.
Hvad vil du være, min skat?
Tænk på de skoler, du skal gå i, og alle de venner, du vil få.
0g forestil dig et øjeblik -
- at Tomás og de andre børn ikke er virkelige.
Det her er vanvid, min skat.
Som et mareridt.
Gør det for min skyld, Simón.
Når du åbner øjnene...
...så få dem til at forsvinde.
Luk øjnene, min skat.
Bare fortsæt med at lege med mig.
Bare leg, min skat. 0kay?
- Hvad vil du vise mig? - Tomás' lille hus.
Nej!
Jeg fandt dig. Det er ikke retfærdigt.
Jeg fandt dig...
Jeg vil have Simón tilbage.
Mor, må jeg vågne nu?
Selvfølgelig må du det, min skat.
Mor...
Jeg fandt jetonerne. Nu skal jeg bare ønske.
Jeg ønsker, at du vil blive og passe på os alle sammen.
Det er Laura.
Hun er blevet gammel ligesom Wendy i historien.
Det er Laura.
Kom, vær ikke bange.
Huset, stranden og de glemte børn.
Der var engang et hus ved stranden -
- hvor de glemte børn boede...
Til minde om Laura og Simón -
- og de forældreløse børn: Martín, Rita, Guillermo, Alicia, Víctor -
- og Tómas
Danske tekster: Elisabet Prahl Dansk Video Tekst